Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Tudi med prebivalci najrazvitejših držav se vrzel med blaginjo ljudi iz višjih in najnižjih slojev veča že zadnja tri desetletja. A če je je bilo nekoč to razslojevanje najočitnejše med starejšim prebivalstvom, se zdaj seli med mlajše. To je generacija, ki se vse bolj sooča z naraščajočo revščino. Zato se je najnovejša Unicefova raziskava osredotočila prav na raziskovanje neenakosti v blaginji otrok v 41 najrazvitejših držav OECD iN EU. Preučevala je dohodkovno neenakost, dosežke na področju izobraževanja, samooceno zdravja in pa zadovoljstvo z življenjem. Čeprav Slovenija ni med najslabšimi, bi nas nekateri podatki morali skrbeti, opozarja Vodja zagovorništva pri Unicefu Slovenija Alja Otavnik.
Stopnja tveganja revščine pri otrocih je višja, kot je v povprečju celotne populacije
“Še pred nekaj desetletji so bile razlike v blaginji najočitnejše v sloju starejših prebivalcev, zdaj se vrzel med bogatimi in revnimi intenzivno seli med mlajše. To je generacija, ki se tudi v najbogatejših državah sveta vse bolj srečuje z naraščajočo revščino. Prav zato se je najnovejša Unicefova raziskava osredinila na raziskovanje neenakosti v blaginji otrok v 41 najrazvitejših držav OECD in EU,” pojasnjuje odločitev za tako raziskavo vodja zagovorništva pri Unicefu Slovenija Alja Otavnik.
Raziskava je zajela štiri vidike: dohodkovno neenakost, dosežke v izobraževanju, samooceno zdravja in zadovoljstvo z življenjem.
Čeprav Slovenija ni med najslabšimi, generalno se uvršča na deveto mesto, bi nas nekateri podatki morali skrbeti: “Deset odstotkov otrok, ki so revnejši kot preostalih 90 odstotkov slovenskih otrok, ima kar za polovico manj razpoložljivega dohodka. In ta razlika se nam je od leta 2008 še povečala. To pa nas s še šestimi državami EU uvršča v najslabšo skupino. Ker se nam je znižal tudi povprečni dohodek, to pomeni, da so otroci zdrsnili le še globlje. Ti revnejši so še revnejši, kot so bili, podatki pa tudi kažejo, da imamo več revnih otrok kot v začetku krize. Če primerjamo stopnjo tveganja revščine s stopnjo celotne populacije, je ta stopnja pri otrocih višja. To pomeni, da ukrepi države niso usmerjeni v zaščito najrevnejše populacije. Tukaj bi Slovenija z vsem znanjem, izkušnjami in tudi z zgodovino dobre skrbi za otroke zdaj morala narediti več.”
“Tudi pri dosežkih v izobraževanju sodimo v zlato sredino držav: a če pogledamo dosežke otrok iz socialno najbolj ogroženih okolij, imajo ti za okoli 15 odstotkov slabše rezultate, zato je pomembno temu posvetiti več pozornosti. Tukaj namreč izgubljamo potenciale. Če namreč ne ukrepamo, se začarani krog revščine seli iz generacije v generacijo in si v resnici probleme socialne države prelagamo v prihodnost!”
“Seveda nobena država ne omogoča prav vsem otrokom enakih izhodišč in možnosti. A res je, da se da že z razmeroma finančno skromnimi, a res dobro usmerjenimi ukrepi narediti veliko!”
Alja Otavnik
Islandija je bila ena izmed držav, ki se je je kriza najbolj dotaknila, zato pa je revščina otrok narastla bolj kot v preostalih državah v letih od 2008 do 2012. Kljub temu je vlada vpeljala nekatere pomembne ukrepe za krepitev finančnega položaja, ki bi čim bolj ščitili najbolj ranljive skupine, vključujoč otroke. Islandija je vpeljala tudi pomembna zmanjšanja stroškov z nekaterimi izjemami za socialne izdatke. Preoblikovala je tudi strošek krize z vpeljavo progresivne davčne reforme. Dodatni prihodki pa so se uporabili za dvigovanje plač javnih uslužbencev, blaginje in otroških dodatkov. Zato je revščina otrok močno upadla v letih od 2012 do 2013, kažejo Unicefovi podatki.
“Slovenijo lahko pohvalimo, ker ji je uspelo zelo omejiti uporabo sladkorja in sladkih pijač, po tem dosežku smo celo na drugem mestu. Hkrati pa rezultati kažejo, da imajo otroci iz socialno šibkejših okolij bistveno manj možnosti za udeleževanje v obšolskih dejavnostih, športnih dejavnostih, tako pa jim tudi ne omogočamo razvoja veščin, sposobnosti talentov. Tudi tukaj kot družba zgubljamo potenciale.”
“Tudi ta raziskava znova potrjuje, da tudi najbogatejše države sveta niso dovolj zaščitile svojih otrok. Poročilo je jasen opomnik, da je zdrav razvoj otrok predvsem stvar političnih odločitev. S tem ko se vlaga v blaginjo otrok, se vlaga v celotno družbo, zato bi to moralo biti vodilo pri vseh pomembnih političnih odločitvah, ki naslavljajo ta vprašanja,” je jasna predstavnica Unicefa. Da ne politike ne sistemi, ki jih izvajajo, ne opažajo nujnosti odprave vseh teh pomanjkljivosti, smo v oddajah Botrstva že res velikokrat opozorili. In to, da se spreminja tako malo in tako po polžje, kaže, da odprava revščine ni med prioritetami naše družbe.
530 epizod
Botrstvo v Sloveniji je projekt, namenjen izboljšanju kakovosti življenja otrok in mladostnikov, ki živijo v Sloveniji. Je način pomoči otrokom in mladostnikom, ki so zaradi hude materialne, socialne, zdravstvene ali družinske stiske ogroženi, prikrajšani in socialno izločeni.
Tudi med prebivalci najrazvitejših držav se vrzel med blaginjo ljudi iz višjih in najnižjih slojev veča že zadnja tri desetletja. A če je je bilo nekoč to razslojevanje najočitnejše med starejšim prebivalstvom, se zdaj seli med mlajše. To je generacija, ki se vse bolj sooča z naraščajočo revščino. Zato se je najnovejša Unicefova raziskava osredotočila prav na raziskovanje neenakosti v blaginji otrok v 41 najrazvitejših držav OECD iN EU. Preučevala je dohodkovno neenakost, dosežke na področju izobraževanja, samooceno zdravja in pa zadovoljstvo z življenjem. Čeprav Slovenija ni med najslabšimi, bi nas nekateri podatki morali skrbeti, opozarja Vodja zagovorništva pri Unicefu Slovenija Alja Otavnik.
Stopnja tveganja revščine pri otrocih je višja, kot je v povprečju celotne populacije
“Še pred nekaj desetletji so bile razlike v blaginji najočitnejše v sloju starejših prebivalcev, zdaj se vrzel med bogatimi in revnimi intenzivno seli med mlajše. To je generacija, ki se tudi v najbogatejših državah sveta vse bolj srečuje z naraščajočo revščino. Prav zato se je najnovejša Unicefova raziskava osredinila na raziskovanje neenakosti v blaginji otrok v 41 najrazvitejših držav OECD in EU,” pojasnjuje odločitev za tako raziskavo vodja zagovorništva pri Unicefu Slovenija Alja Otavnik.
Raziskava je zajela štiri vidike: dohodkovno neenakost, dosežke v izobraževanju, samooceno zdravja in zadovoljstvo z življenjem.
Čeprav Slovenija ni med najslabšimi, generalno se uvršča na deveto mesto, bi nas nekateri podatki morali skrbeti: “Deset odstotkov otrok, ki so revnejši kot preostalih 90 odstotkov slovenskih otrok, ima kar za polovico manj razpoložljivega dohodka. In ta razlika se nam je od leta 2008 še povečala. To pa nas s še šestimi državami EU uvršča v najslabšo skupino. Ker se nam je znižal tudi povprečni dohodek, to pomeni, da so otroci zdrsnili le še globlje. Ti revnejši so še revnejši, kot so bili, podatki pa tudi kažejo, da imamo več revnih otrok kot v začetku krize. Če primerjamo stopnjo tveganja revščine s stopnjo celotne populacije, je ta stopnja pri otrocih višja. To pomeni, da ukrepi države niso usmerjeni v zaščito najrevnejše populacije. Tukaj bi Slovenija z vsem znanjem, izkušnjami in tudi z zgodovino dobre skrbi za otroke zdaj morala narediti več.”
“Tudi pri dosežkih v izobraževanju sodimo v zlato sredino držav: a če pogledamo dosežke otrok iz socialno najbolj ogroženih okolij, imajo ti za okoli 15 odstotkov slabše rezultate, zato je pomembno temu posvetiti več pozornosti. Tukaj namreč izgubljamo potenciale. Če namreč ne ukrepamo, se začarani krog revščine seli iz generacije v generacijo in si v resnici probleme socialne države prelagamo v prihodnost!”
“Seveda nobena država ne omogoča prav vsem otrokom enakih izhodišč in možnosti. A res je, da se da že z razmeroma finančno skromnimi, a res dobro usmerjenimi ukrepi narediti veliko!”
Alja Otavnik
Islandija je bila ena izmed držav, ki se je je kriza najbolj dotaknila, zato pa je revščina otrok narastla bolj kot v preostalih državah v letih od 2008 do 2012. Kljub temu je vlada vpeljala nekatere pomembne ukrepe za krepitev finančnega položaja, ki bi čim bolj ščitili najbolj ranljive skupine, vključujoč otroke. Islandija je vpeljala tudi pomembna zmanjšanja stroškov z nekaterimi izjemami za socialne izdatke. Preoblikovala je tudi strošek krize z vpeljavo progresivne davčne reforme. Dodatni prihodki pa so se uporabili za dvigovanje plač javnih uslužbencev, blaginje in otroških dodatkov. Zato je revščina otrok močno upadla v letih od 2012 do 2013, kažejo Unicefovi podatki.
“Slovenijo lahko pohvalimo, ker ji je uspelo zelo omejiti uporabo sladkorja in sladkih pijač, po tem dosežku smo celo na drugem mestu. Hkrati pa rezultati kažejo, da imajo otroci iz socialno šibkejših okolij bistveno manj možnosti za udeleževanje v obšolskih dejavnostih, športnih dejavnostih, tako pa jim tudi ne omogočamo razvoja veščin, sposobnosti talentov. Tudi tukaj kot družba zgubljamo potenciale.”
“Tudi ta raziskava znova potrjuje, da tudi najbogatejše države sveta niso dovolj zaščitile svojih otrok. Poročilo je jasen opomnik, da je zdrav razvoj otrok predvsem stvar političnih odločitev. S tem ko se vlaga v blaginjo otrok, se vlaga v celotno družbo, zato bi to moralo biti vodilo pri vseh pomembnih političnih odločitvah, ki naslavljajo ta vprašanja,” je jasna predstavnica Unicefa. Da ne politike ne sistemi, ki jih izvajajo, ne opažajo nujnosti odprave vseh teh pomanjkljivosti, smo v oddajah Botrstva že res velikokrat opozorili. In to, da se spreminja tako malo in tako po polžje, kaže, da odprava revščine ni med prioritetami naše družbe.
Danes se šolanje na daljavo spet začenja tudi za osnovnošolce. Na to so se šole bistveno bolje pripravile kot so bile pripravljene spomladi, a tudi pričakovanja do otrok so bistveno višja - obvezna je prisotnost po urniku, potekajo tudi že ocenjevanja. Šole se že mesece trudijo opremiti otroke z računalniki, ki so jih v manjši meri pridobili od pristojnega ministrstva za šolstvo, večinoma pa od različnih donatorjev in dobrodelnih društev. Samo pri ZPM Ljubljana Moste Polje, ki bodi tudi program Botrstvo, so jih s pomočjo donatorjev podarili več kot 900. računalnikov. A sodelovanje pri pouku na daljavo je za marsikaterega otroka kljub temu povsem tehnično nemogoče, tudi zato, ker razvejanost internetnega omrežja tega niti slučajno ne omogoča. To pa je le ena od težav, ki jih pri šolanju na daljavo občutijo predvsem v podeželskih osnovnih šolah.
"Z mamo že nekaj let nimava skoraj nobenih stikov, ne plačuje nama preživnine. In odkar sva po nasilnem incidentu odšla od doma, tudi očeta še nisva videla. Prav tako nimava nikogar od sorodstva, ki bi nama lahko pomagal. Le drug drugega imava," v imenu komaj polnoletnih bratov pove starejši Gašper. Bratoma Sergeju in Gašperju lahko pomagate s SMS-sporočili z geslom BOTER5 na številko 1919, uporabniki omrežij A1, T2 in Telekoma pa imajo možnost donacij za 10 evrov, če na številko 1919 pošljejo geslo BOTER10. V obeh primerih bo celoten podarjen znesek brez slehernih odbitkov namenjen za Gašperjevo in Sergejevo boljšo prihodnost. Kljub samorastništvu in finančnim stiskam je postal zlati maturant in se uspel vpisati na zahteven študij, mlajši Sergej pa je zelo uspešen dijak z visokimi ambicijami. Zaradi izjemno strogih ukrepov ob epidemiji pri programu Botrstvo trenutno žal ne morejo prevzemati paketov z materialno pomočjo. Zato tokrat izjemoma prosijo predvsem za finančno pomoč in pomoč v darilnih bonih, ki jih lahko pošljete na ZPM Ljubljana Moste Polje s pripisom "ZA SERGEJA IN GAŠPERJA IZ ZGODBE VALA 202", Proletarska 1, Ljubljana. Vse pošiljke bodo neodprte predane Sergeju in Gašperju. Hvala vsem za pomoč!
Starostniki niso najranljivejša skupina le v epidemiji koronavirusne bolezni, že dolgo jih ogrožajo tudi revščina, slaba dostopnost dolgotrajne oskrbe, o kakovosti njihovega življenja vse bolj odloča njihov finančni položaj. Ženske, starejše od 75 let, so pri nas že vrsto let najrevnejša skupina prebivalcev. Epidemija je vse to le še poslabšala, omejila je dostop do zdravstvenih storitev in prinesla za marsikoga mučno osamljenost. Projekt Vida je na številne stiske opozoril že lansko jesen, ob prvem valu epidemije so številne uporabne informacije za pomoč starostnikom zbrali na portalu Vida, dodali pa tudi storitev Čvekifon. Društvo Humanitarček je postalo eno najpomembnejših glasov sicer "nevidnih" starostnikov s socialnega roba. Njihovo delo bomo v naslednjih mesecih podprli tudi na Valu 202. Katere izkušnje prvega vala bi morali nujno upoštevati v obdobju, ko drugi val epidemije znova tako močno posega v življenja starostnikov, še posebno revnih in osamljenih?
Nepričakovano hitro zaprtje šole je onemogočilo, da bi šole pravočasno pomagale pri opremljanju otrok z računalniki, mnoge starše skrbi, kje dobiti tiskalnike, kupiti papir, kako plačati internet? Nemalo šol bo za razliko od spomladanske epidemije tokrat zahtevalo obvezno prisotnost pred računalniškim ekranom po šolskem urniku, kar pomeni, da bi vsak otrok potreboval svoj računalnik, družina pa kakovostno internetno povezavo. Kakšni tedni so pred družinami, ki tega ne zmorejo zagotoviti, saj imajo težave že pri nakupu hrane in zagotavljanju ogrevanja? Kaj skrbi humanitarne organizacije, ko se srečujejo z vse več prosilci, ki se prvič v življenju srečujejo s tako hudimi finančnimi stiskami in ki prej še nikoli niso prosili za pomoč?
Zgodbe otrok, ki jih v našem programu predstavljamo že vrsto let, so marsikomu pomagale dojeti, kako skrita je lahko revščina, kako globoke stiske povzroča in v kakšnih razmerah odraščajo otroci in mladostniki pri nas. Za mnoge med njimi ste poslušalci zbirali pomoč, ki je bila vsakič, do zadnjega centa, porabljena za boljše življenje teh družin. Nekaterim je prav ta pomoč temeljito spremenila življenje, tudi najstniku Mitji, ki se ne umiva več v plastični banjici sredi razpadajoče kuhinje.
Med tistimi, ki jim je pomoč botrov in drugih donatorjev programa Botrstvo temeljito spremenilo življenje, je tudi mlada violinistka, ki te dni začenja študij na Dunaju. Pod okrilje Botrstva je prišla še kot deklica, navdušena nad violino,. Ker je po ločitvi staršev z mamo in sestro živela v materinskem domu, je potrebovala pomoč za vpis v glasbeno šolo. Ljubezen do violine je bila z leti vse večja, a brez lastnega inštrumenta ne bi bilo mogoče uspešno končati srednje šole. S pomočjo donatorjev in sočutnega goslarja je zato dobila lastno violino, ki je bila pomembna tudi pri opravljanju sprejemnih izpitov v Ljubljani, v Gradcu in na Dunaju. Slednjega je izbrala za vstopno točko v morda bleščečo glasbeno kariero.
Del podpore naše RTV hiše programu Botrstvo so že 6 let tudi dobrodelne dražbe. v petek zjutraj je v etru Vala 202 potekala 9. večja dražba, Zmagovalec dirke vseh dirk Tadej Pogačar je namreč zmagovito rumeno majico dirke po Franciji podaril za pomoč mladim športnim talentom iz programa Botrstvo v Sloveniji. Kupec, podjetje Bauhaus Slovenija, je zanjo odštel 45.000 evrov in s tem izenačil doslej najvišji izkupiček tovrstnih dražb, 45.000 evrov za zmagovite smuči Petra Prevca iz sezone 2016. Celoten izkupiček je višji še za 2009 evrov, saj je dražitelj Danilo, ki je od dražbe odstopil, končnemu znesku dodal še simbolični znesek v enakih številkah kot je bil datum konca te, za Slovence nedvomno znamenite dirke: 20.09. Skupno je bilo v 9 dražbah v 6 letih z dražbami na Valu 202 zbranih že več kot 232.000 evrov.
Program Botrstvo je že vrsto let namenjen spodbujanju enakih možnosti za razvoj otrok iz socialnega dna. In spodbuda razvoja talentov – tudi v obšolskih dejavnostih – je eno od njegovih zelo pomembnih poslanstev. Za številne otroke 30 evrov mesečno, ki jih zanje darujejo njihovi botri, pomeni prav vstopnico v šport, glasbeno, jezikovno ali kakšno drugo dejavnost. Toda za tiste, ki sodelujejo v finančno zahtevnejših dejavnostih oz. s svojim talentom tudi na tekmovanjih kažejo dobre rezultate, brezplačne dejavnosti kmalu ne zadostujejo več. In za nadaljnjo pot razvoja postane finančna sposobnost njihovih staršev odločilnejši dejavnik kot nadarjenost, prizadevnost in vztrajnost. S takšnim sistemom nepovratno izgubljamo talente, dobre rezultate in predvsem samozavest ion zdrav razvoj mladih, opozarja športni psiholog mag. Aleš Vičič.
Med več kot 8000 botri, ki so v desetletju obstoja tega programa botrovali kateremu od otrok, je tudi botra Nuša. V petih letih je botrovala dvema otrokoma, nabralo pa se je tudi kar nekaj izkušenj in razmislekov o tem zelo prepoznavnem programu za neposredno pomoč otrokom in mladostnikom v Sloveniji.
Čeprav se počitnice morda zdijo že oddaljen spomin, so se zadnji otroci, ki so letovanje uživali tudi v z vašo pomočjo, z morja vrnili pred natanko tednom dni. Letovanja v drugačnem okolju in z novimi prijatelji so bila letos še posebej pomembna zato, ker so otroci mesece dolgo živeli le doma. In ni jih malo, za katere prav dom ni varno in zdravo okolje. Zdaj, ko po le nekaj dneh pouka in novih potrjenih okužbah vse več otrok znova mora ostajati doma, znova opozarjamo, kako pomemben vlogo ima šola v življenju otrok.
Vsem strahovom in skrbem navkljub je večina humanitarnih organizacij uspela izpeljati tudi letošnje programe poletnih letovanj za otroke. Letos so bili spremembe okolja željni prav vsi, močno pa so odmik od domačega okolja potrebovali predvsem otroci, ki živijo v nespodbudnih okoljih, nasilju, pomanjkanju ali osamljenosti. Med počitnikarji so bili - tudi s pomočjo donacij naših poslušalcev - tudi otroci iz programa Botrstvo.
Poletne počitnice se počasi prevešajo v drugo polovico in marsikdo je že pomislil na novo šolsko leto, najbolj pa tisti, ki svojim otrokom ne morejo zagotoviti šolskih potrebščin oziroma to storijo zelo težko.
Starši z nižjimi prihodki se spopadajo s strahom, kako kupiti, še bolj pa kako napolniti šolske torbe. Opozarjajo, da kljub temu, da je šola brezplačna, še posebej letos, ob nenavadnem poteku leta, ostaja velik strošek. Šole omogočajo šolske sklade, vendar je ostalih šolskih potrebščin še vedno toliko, da jih nekateri svojim otrokom ne zmorejo nuditi. Nakup šolskih potrebščin bo konec poletja velika težava, ki je ne bo možno neopazno preložiti za kakšen mesec ali dva.
Med maturanti, ki so nestrpno čakali na današnje rezultate mature, je bila tudi Ana. Čeprav je zelo uspešna dijakinja brez učnih težav, je bilo šolsko leto, v katerem je končala splošno gimnazijo, tudi zanjo izjemno naporno. V družini je namreč šest otrok, zato je bilo šolanje na daljavo, vključno s pripravami na maturo, izjemno stresno. In še nikoli ni bil uspeh dijakov tako zelo odvisen od tega, v kakšnih razmerah in življenjskih okoliščinah živi njegova družina.
Počitniška letovanja so za mnoge otroke edina priložnost, da se v prijaznem vzdušju in okolju sprostijo, da uveljavijo svojo samostojnost in zanimanja. S pomočjo strokovnega vodstva se morda celo prvič počutijo sprejete in varne. Naučijo se vrednosti timskega sodelovanja, razvijajo prijateljstva in zaupanje vase ter s tem krepijo tudi zdravje. Socialnim in finančnim stiskam so se letos pridružile posledice epidemije. Poleg treh mesecev, ki so jih šolarji preživeli doma, mnogi v zelo nezdravih okoljih, je zdaj strah pred okužbami okrnil tudi nekatere programe. Je tveganje za okužbo večje kot tveganje, pred katerega so postavljeni, če ostajajo doma? To je danes naše glavno, ne pa edino vodilo. Mateja Brežan se je odpravila na Debeli rtič.
Pomanjkanje ustrezne računalniške opreme in veščin, kako jo uporabiti; premajhna stanovanja; življenje v revščini, z bolnimi starši, sorojenci, z ostarelimi sorodniki; pomanjkanje pomoči za tiste z učnimi in drugimi težavami so bili vsakdanjik številnih šolarjev in dijakov v minuli mesecih. Šolski sistem se v tako kratkem času vsem seveda ni mogel prilagoditi. Toda z dvema sogovornicama opozarjamo, da bi te probleme otrok pri načrtovanju naslednjega šolskega leta morali bolj upoštevati …
Šolsko leto, ki se končuje, je eno najbolj nenavadnih, izvedba pa izrazito odvisna od domačih razmer posameznega otroka. Težave s pomanjkanjem računalniške opreme so bile le manjši del stisk, ki so jih doživljali otroci. Večje so bile pri tistih, ki so pri delu potrebovali ogromno pomoči. Najmlajši sin naše sogovornice, ki sama živi s štirimi otroki, je hudo gibalno oviran, zelo slaboviden in potrebuje 24-urno pomoč. V osnovni šoli dobi vso potrebno pomoč, doma pa so vsa bremena šolanja padla na mamo, ki ima tudi sama hude zdravstvene težave. Pomagati je morala tudi hčerki s hudo disleksijo in diskalkulijo. Šolske obveznosti so jim dnevno vzele tudi več kot 12 ur in kot pravi mama, je bilo tako šolanje zanje izčrpavajoča in grozljiva izkušnja.
Otroci so bili v letošnjem šolskem letu prikrajšani za veliko ur telesne aktivnosti, zato profesor Gregor Starc s Fakultete za šport napoveduje, da se bo jeseni veliko šolarjev v šolske klopi vrnilo z gibalnimi težavami.
Doba korone je bila velik naravni eksperiment, ki se je zgodil brez priprave in v katerem so se otroci z odpovedovanjem stikov in drugih življenjskih stalnic zelo prilagodili. Epidemija pa je razkrila številne ranljive skupine – pri otrocih so to tudi tisti iz socialno ranljivih okolij, tisti z anksioznimi motnjami in avtizmom, ki se s težavo vračajo v običajno življenje in družine z zelo zahtevnimi otroki. Za nekatere otroke je bilo tako nevzdržno, da so potrebovali tudi psihiatrično pomoč, značilnosti korona dobe opisuje vodja Službe za otroško psihiatrijo pri Pediatrični kliniki v Ljubljani dr. Marija Anderluh.
Dva in pol meseca pa sta na družinah, ki so že pred korona obdobjem težko živele, pustile še drugačne posledice. Ljudem v stiski so vseskozi pomagali tudi številni prostovoljci in nevladne organizacije, med njimi tudi ZPM Ljubljana Moste-Polje. Družine so se zelo različno spopadale s pomanjkanjem osnovnega, z izgubo službe, morda celo vsega dohodka, s strahom pred prihodnostjo, pravi Monika Erjavec Bizjak, ki jim je bila s psihosocialno pomočjo preko telefona vseskozi na voljo. Zelo pomembno je bilo tudi, kako so bili urejeni družinski odnosi že pred krizo in kako so bili ljudje opremljeni za soočanje z različnimi stiskami. Vsi, ki bi želeli prispevati v sklad Botrstva za pomoč otrokom, lahko to storite s poslanim SMS s ključno besedo BOTER5 na 1919 in v sklad programa Botrstvo prispevate 5 eur. Če bi želeli nameniti več, lahko to storite z nakazilom, pri tem uporabite spodnje podatke.
Neveljaven email naslov